Prop. 152 S

(2015–2016)
Proposisjon til Stortinget (forslag til stortingsvedtak)

Samtykke til å sette i kraft en avtale om utveksling av opplysninger i skattesaker mellom Kongeriket Norge og De Forente Arabiske Emirater, undertegnet i Oslo 3. november 2015

Tilråding fra Finansdepartementet 26. august 2016, godkjent i statsråd samme dag. (Regjeringen Solberg)

Dokumentet på regjeringen.no

1 Innledning

Den 3. november 2014 ble det undertegnet en avtale om utveksling av opplysninger i skattesaker mellom Kongeriket Norge og De Forente Arabiske Emirater i Oslo. Samtykke til undertegning ble gitt ved kongelig resolusjon 7. februar 2014. Finansminister Siv Jensen undertegnet avtalen på vegne av Norge og statssekretær i De Forente Arabiske Emiraters finansdepartement, Obaid bin Humaid Al Tayer, undertegnet avtalen på vegne av De Forente Arabiske Emirater.

Avtalen trer i kraft på den trettiende dagen etter mottakelsen for den siste av de skriftlige underrettelser fra avtalepartene om at de internrettslige prosedyrene for å sette avtalen i kraft er gjennomført. Avtalen vil deretter ha virkning for straffesaker på skatteområdet fra denne datoen. For alle andre saker vil avtalen ha virkning for skatteperioder som begynner på eller etter 1. januar i det år som følger etter ikrafttredelsesdatoen, eller der det ikke er noen skatteperiode, for alle skattekrav som oppstår på eller etter denne datoen.

2 Generelle merknader

Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling, OECD, vedtok den 9. april 1998 en tilrådning om tiltak mot skadelig skattekonkurranse. Tilrådningen tok i hovedsak sikte på å avvikle skadelige skatteregimer i medlemslandene, men pekte også på behovet for å treffe omforente mottiltak mot tilsvarende skatteregimer i såkalte skatteparadiser.

Innen utløpet av 2005 var samtlige skatteregimer i medlemslandene som var definert som skadelig etter de vedtatte kriteriene, endret eller under avvikling som forutsatt. Samtidig tok OECD kontakt med en rekke ikke-medlemsland og andre jurisdiksjoner som ble ansett å falle innenfor kriteriene for å utgjøre et skatteparadis. Det ble invitert til dialog og gjort rede for OECD-initiativet. Dersom en jurisdiksjon definert som skatteparadis var villig til å åpne for innsyn og effektiv informasjonsutveksling med OECDs medlemsland, ble jurisdiksjonen ikke oppført på listen over ikke-samarbeidsvillige skatteparadiser som potensielt ville kunne bli utsatt for mottiltak.

De Forente Arabiske Emirater var ikke blant de jurisdiksjonene som opprinnelig ble definert som skatteparadis. De Forente Arabiske Emirater er imidlertid medlem av Global Forum on Transparancy and Exchange of Information for Tax Purposes og har således gitt sin tilslutning til den internasjonale standarden for innsyn og utveksling av skatteopplysninger. Da De Forente Arabiske Emirater anses som en jurisdiksjon av interesse for Norge og de øvrige nordiske landene, tok de nordiske landene initiativ til å innlede forhandlinger om en informasjonsutvekslingsavtale med De Forente Arabiske Emirater.

Forhandlingene har blitt gjennomført i regi av det nordiske samarbeidsprosjektet om en felles gjennomføring av forhandlinger av slike avtaler, et prosjekt som ble etablert av Nordisk ministerråd i 2006 og som ble formelt avsluttet i 2014. Fra norsk side har arbeidet med forhandlingen vært ledet av avdelingsdirektør Per Olav Gjesti, Finansdepartementet.

Avtalen er inngått på norsk, arabisk og engelsk. I tilfelle uoverensstemmelser mellom tekstene skal den engelske teksten være avgjørende. Som vedlegg følger den engelske og norske teksten til avtalen.

3 Bemerkninger til de enkelte artiklene

Artikkel 1 inneholder regler om avtalens anvendelsesområde. På tilsvarende måte som artikkel 26 i OECDs mønsteravtale for skatteavtaler fastslår artikkelen en plikt til å innhente og utveksle alle opplysninger som er overskuelig relevante for fastsetting, ligning og innkreving av de skatter som avtalen gjelder for, så vel som rettsforfølging både i sivile saker og straffesaker. De rettigheter og vern en person har under lovgivningen eller i henhold til administrativ praksis i den avtalepart som blir anmodet om å fremskaffe opplysningene, gjelder så langt de ikke unødig hindrer eller forsinker en effektiv utveksling av opplysninger.

I likhet med hva som følger av OECDs mønsteravtale for utveksling av opplysninger fastslår artikkel 2 at avtalepartene ikke er forpliktet til å fremskaffe opplysninger som verken myndighetene har, eller som en person under dens jurisdiksjon er i besittelse av eller har kontroll over.

Artikkel 3 inneholder bestemmelser om hvilke skatter som omfattes av avtalen. Bestemmelsen fastslår at avtalen skal gjelde for skatter av enhver art som utskrives i avtalepartene. Avtalen vil også få anvendelse på enhver identisk eller vesentlig lignende skatt som etter undertegningsdatoen utskrives i avtalepartene.

Artikkel 4 inneholder definisjoner av ulike ord og uttrykk som blir brukt i avtalen. Definisjonen av Norge omfatter også norsk kontinentalsokkel. I likhet med våre øvrige informasjonsutvekslingsavtaler og skatteavtaler er det bestemt at avtalen ikke skal anvendes på Svalbard, Jan Mayen og de norske biland. De øvrige definisjonene i artikkel 3 følger OECDs mønsteravtale for utveksling av opplysninger.

Artikkel 5 fastsetter hvordan informasjonsutvekslingen skal gjennomføres og hvilke plikter partene har i forbindelse med en anmodning om opplysninger. Opplysningene skal innhentes for de formål som er angitt i artikkel 1 og utveksles uten hensyn til hvorvidt de forhold som undersøkes ville anses å utgjøre en straffbar handling i den anmodede avtalepart. Etter punkt 2 skal den anmodede part anvende alle relevante midler for å innhente opplysningene, selv om denne part ikke trenger opplysningene til egne formål. I den utstrekning det er tillat etter den anmodende parts interne lovgivning, og dersom det er særlig anmodet om det, skal den anmodede part også utveksle opplysninger i form av vitneforklaringer og bekreftet kopi av originaldokumenter, jf. pr. 3.

Etter punkt 4 plikter partene å sørge for at de nødvendige fullmakter foreligger for å kunne innhente og utveksle opplysninger fra banker, finansinstitusjoner, forvaltere og andre som opptrer i egenskap av representant eller fullmektig. Bestemmelsen presiserer også at partene skal forsikre seg om at det foreligger nødvendige fullmakter for å innhente og utveksle opplysninger om eierskap og alle ledd i kjeden av eierskap i selskaper, sammenslutninger, truster, stiftelser og andre juridiske personer, samt opplysninger om stiftere, forvaltere, medlemmer av stiftelsesstyre, begunstigede og andre lignende personer i truster og stiftelser.

Punkt 5 gir detaljerte regler om hvilken informasjon en anmodning om opplysninger skal inneholde. Bestemmelsen følger i all hovedsak tilsvarende bestemmelse i OECDs mønsteravtale. Etter bestemmelsen skal den anmodende part blant annet avgi en erklæring om at den har uttømt alle tilgjengelig midler for å innhente opplysningene på eget territorium, unntatt de som ville innebære uforholdsmessige vanskeligheter. Denne begrensningen er tatt inn for å avgrense mot såkalte «fisketurer».

Punkt 6 inneholder bestemmelser som skal sikre en effektiv saksbehandling og sørge for at informasjonsutvekslingen mellom landene skal være effektiv og rask.

Artikkel 6 gir uttømmende regler for når en part kan avslå en anmodning om opplysninger. Artikkelen følger OECDs mønsteravtale for informasjonsutveksling. Etter bestemmelsen kan en part avslå en anmodning om opplysninger dersom anmodningen ikke er fremmet i samsvar med avtalen. Etter punkt 2 er en part ikke forpliktet til å gi opplysninger som ville avsløre noen handels-, nærings-, industrielle-, kommersielle- eller yrkesmessige hemmeligheter eller forretningsmetoder. Videre er en part ikke forpliktet til å innhente eller utveksle konfidensiell kommunikasjon mellom advokat og klient som er underlagt yrkesmessig taushetsplikt. En part kan også avslå en anmodning om opplysninger, dersom utveksling av opplysningene ville stride mot allmenne interesser eller opplysningene er anmodet for å administrere eller iverksette diskriminerende tiltak mot en statsborger av den anmodede part. En anmodning om opplysninger kan imidlertid ikke avslås på grunnlag av at skattekravet som foranlediger anmodningen er bestridt, jf. punkt 5.

Artikkel 7 inneholder bestemmelser om taushetsplikt i samsvar med bestemmelsene i OECDs mønsteravtale. Bestemmelsen presiserer at opplysninger som er mottatt i medhold av avtalen, skal behandles som konfidensielle på samme måte som informasjon som er innhentet etter intern lovgivning i avtalepartene. Bestemmelsen presiserer at opplysninger innhentet i medhold av avtalen ikke kan gjøres tilgjengelige for andre personer, enheter eller myndigheter eller andre jurisdiksjoner, uten skriftlig samtykke fra den anmodede parts kompetente myndigheter. Etter bestemmelsene i artikkel 10 (opphør) skal disse bestemmelsene fortsette å gjelde også i tilfelle avtalen på et senere tidspunkt sies opp av avtalepartene.

I artiklene 8–10 er det tatt inn bestemmelser om gjensidige avtaleprosedyrer, ikrafttredelse og opphør av avtalen. Avtalen vil tre i kraft på den trettiende dag etter mottakelsen av den siste underrettelsen fra avtalepartene om at de internrettslige prosedyrene for å sette avtalen i kraft er gjennomført og skal deretter ha virkning for straffbare skattesaker fra denne datoen. For alle andre saker vil avtalen ha virkning for skatteperioder som begynner på eller etter den første dagen i januar året etter ikrafttredelsesdatoen, eller der det ikke er noen skatteperiode, for alle skattekrav som oppstår på eller etter denne datoen.

Tilråding

Finansdepartementet

tilrår:

At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om samtykke til å sette i kraft en avtale om utveksling av opplysninger i skattesaker mellom Kongeriket Norge og De Forente Arabiske Emirater, undertegnet i Oslo 3. november 2015.

Vi HARALD, Norges Konge,

stadfester:

Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak om samtykke til å sette i kraft en avtale om utveksling av opplysninger i skattesaker mellom Kongeriket Norge og De Forente Arabiske Emirater, undertegnet i Oslo 3. november 2015 i samsvar med et vedlagt forslag.

Forslag
til vedtak om samtykke til å sette i kraft en avtale om utveksling av opplysninger i skattesaker mellom Kongeriket Norge og De Forente Arabiske Emirater, undertegnet i Oslo 3. november 2015

I

Stortinget samtykker til å sette i kraft en avtale om utveksling av opplysninger i skattesaker mellom Kongeriket Norge og De Forente Arabiske Emirater, undertegnet i Oslo 3. november 2015.

Vedlegg 1
Agreement between the Kingdom of Norway and the United Arab Emirates for the exchange of information relating to tax matters

The Government of the Kingdom of Norway and the Government of the United Arab Emirates,

desiring to strengthen their economic cooperation and to combat international tax avoidance and evasion in relation to taxes by concluding an Agreement for the exchange of information relating to tax matters which will further promote and facilitate the flow of capital between the two countries,

have agreed as follows:

Article 1

Object and Scope of the Agreement

The competent authorities of the Contracting Parties shall provide assistance through exchange of information that is foreseeably relevant to the administration and enforcement of the domestic laws of the Contracting Parties concerning taxes covered by this Agreement. Such information shall include information that is foreseeably relevant to the determination, assessment and collection of such taxes, the recovery and enforcement of tax claims, or the investigation or prosecution of tax matters. Information shall be exchanged in accordance with the provisions of this Agreement and shall be treated as confidential in the manner provided in Article 7. The rights and safeguards secured to persons by the laws or administrative practice of the requested Party remain applicable to the extent that they do not unduly prevent or delay effective exchange of information.

Article 2

Jurisdiction

A requested Party is not obligated to provide information which is neither held by its authorities nor in the possession or control of persons who are within its territorial jurisdiction.

Article 3

Taxes Covered

1. The taxes which are subject to this Agreement are taxes of every kind and description imposed in the Contracting Parties.

2. This Agreement shall also apply to any identical or any substantially similar taxes imposed after the date of signature of the Agreement in addition to or in place of the existing taxes. The competent authorities of the Contracting Parties shall notify each other of any substantial changes to the taxation and related information gathering measures covered by the Agreement.

Article 4

Definitions

1. For the purposes of this Agreement, unless otherwise defined:

a) the term “United Arab Emirates” when used in a geographical sense, means the territory of the United Arab Emirates which is under its sovereignty as well as the area outside the territorial water, airspace and submarine areas over which the United Arab Emirates exercises, sovereign and jurisdictional rights in respect of any activity carried on in its water, seabed, subsoil, in connection with the exploration for or the exploitation of natural resources by virtue of its law and international law;

b) the term “Norway” means the Kingdom of Norway, and includes the land territory and internal waters, the territorial sea and the area beyond the territorial sea where the Kingdom of Norway, according to Norwegian legislation and in accordance with international law, may exercise her rights with respect to the seabed and subsoil and their natural resources; the term does not comprise Svalbard, Jan Mayen and the Norwegian dependencies (“biland”);

c) the term “Contracting Party” means Norway or United Arab Emirates as the context requires;

d) the term “competent authority” means:

(i) in United Arab Emirates, the Minister of Finance or the Minister’s authorised representative;

(ii) in Norway, the Minister of Finance or the Minister’s authorised representative;

e) the term “person” includes an individual, a company and any other body of persons;

f) the term “company” means any body corporate or any entity that is treated as a body corporate for tax purposes;

g) the term “publicly traded company” means any company whose principal class of shares is listed on a recognised stock exchange provided its listed shares can be readily purchased or sold by the public. Shares can be purchased or sold “by the public” if the purchase or sale of shares is not implicitly or explicitly restricted to a limited group of investors;

h) the term “principal class of shares” means the class or classes of shares representing a majority of the voting power and value of the company;

i) the term “recognised stock exchange” means any stock exchange agreed upon by the competent authorities of the Contracting Parties;

j) the term “collective investment fund or scheme” means any pooled investment vehicle, irrespective of legal form. The term “public collective investment fund or scheme” means any collective investment fund or scheme provided the units, shares or other interests in the fund or scheme can be readily purchased, sold or redeemed by the public. Units, shares or other interests in the fund or scheme can be readily purchased, sold or redeemed “by the public” if the purchase, sale or redemption is not implicitly or explicitly restricted to a limited group of investors;

k) the term “tax” means any tax to which the Agreement applies;

l) the term “requesting Party” means the Contracting Party requesting information;

m) the term “requested Party” means the Contracting Party requested to provide information;

n) the term “information gathering measures” means laws and administrative or judicial procedures or administrative regulations, MOUs and circulars that enable a Contracting Party to obtain and provide the requested information;

o) the term “information” means any fact, statement or record in any form whatever.

2. As regards the application of this Agreement at any time by a Contracting Party, any term not defined therein shall, unless the context otherwise requires, have the meaning that it has at that time under the law of that Party, any meaning under the applicable tax laws of that Party prevailing over a meaning given to the term under other laws of that Party.

Article 5

Exchange of Information Upon Request

1. The competent authority of the requested Party shall provide upon request information for the purposes referred to in Article 1. Such information shall be exchanged without regard to whether the conduct being investigated would constitute a crime under the laws of the requested Party if such conduct occurred in the requested Party.

2. If the information in the possession of the competent authority of the requested Party is not sufficient to enable it to comply with the request for information, that Party shall use all relevant information gathering measures to provide the requesting Party with the information requested, notwithstanding that the requested Party may not need such information for its own tax purposes.

3. If specifically requested by the competent authority of a requesting Party, the competent authority of the requested Party shall provide information under this Article, to the extent allowable under its domestic laws, in the form of depositions of witnesses and authenticated copies of original records.

4. Each Contracting Party shall ensure that its competent authorities for the purposes specified in Article 1 of the Agreement, have the authority to obtain and provide upon request:

a) information held by banks, other financial institutions, and any person acting in an agency or fiduciary capacity including nominees and trustees;

b) information regarding the ownership of companies, partnerships, trusts, foundations and other persons, including, within the constraints of Article 2, ownership information on all such persons in an ownership chain; in the case of trusts, information on settlors, trustees and beneficiaries; and in the case of foundations, information on founders, members of the foundation council and beneficiaries. Further, this Agreement does not create an obligation on the Contracting Parties to obtain or provide ownership information with respect to publicly traded companies or public collective investment funds or schemes unless such information can be obtained without giving rise to disproportionate difficulties.

5. The competent authority of the requesting Party shall provide the following information to the competent authority of the requested Party when making a request for information under the Agreement to demonstrate the foreseeable relevance of the information to the request:

a) the identity of the person under examination or investigation;

b) a statement of the information sought including its nature and the form in which the requesting Party wishes to receive the information from the requested Party;

c) the tax purpose for which the information is sought;

d) grounds for believing that the information requested is held in the requested Party or is in the possession or control of a person within the jurisdiction of the requested Party;

e) to the extent known, the name and address of any person believed to be in possession of the requested information;

f) a statement that the request is in conformity with the law and administrative practices of the requesting Party, that if the requested information was within the jurisdiction of the requesting Party then the competent authority of the requesting Party would be able to obtain the information under the laws of the requesting Party or in the normal course of administrative practice and that it is in conformity with this Agreement;

g) a statement that the requesting Party has pursued all means available in its own territory to obtain the information, except those that would give rise to disproportionate difficulties.

6. The competent authority of the requested Party shall forward the requested information as promptly as possible to the requesting Party. To ensure a prompt response, the competent authority of the requested Party shall:

a) Confirm receipt of a request in writing to the competent authority of the requesting Party and shall notify the competent authority of the requesting Party of deficiencies in the request, if any, within 60 days of the receipt of the request.

b) If the competent authority of the requested Party has been unable to obtain and provide the information within 90 days of receipt of the request, including if it encounters obstacles in furnishing the information or it refuses to furnish the information, it shall immediately inform the requesting Party, explaining the reason for its inability, the nature of the obstacles or the reasons for its refusal.

Article 6

Possibility of Declining a Request

1. The requested Party shall not be required to obtain or provide information that the requesting Party would not be able to obtain under its own laws for purposes of the administration or enforcement of its own tax laws. The competent authority of the requested Party may decline to assist where the request is not made in conformity with this Agreement.

2. The provisions of this Agreement shall not impose on a Contracting Party the obligation to supply information which would disclose any trade, business, industrial, commercial or professional secret or trade process. Notwithstanding the foregoing, information of the type referred to in Article 5, paragraph 4 shall not be treated as such a secret or trade process merely because it meets the criteria in that paragraph.

3. The provisions of this Agreement shall not impose on a Contracting Party the obligation to obtain or provide information, which would reveal confidential communications between a client and an attorney, solicitor or other admitted legal representative where such communications are:

a) produced for the purposes of seeking or providing legal advice or

b) produced for the purposes of use in existing or contemplated legal proceedings.

4. The requested Party may decline a request for information if the disclosure of the information would be contrary to public policy (ordre public).

5. A request for information shall not be refused on the ground that the tax claim giving rise to the request is disputed.

6. The requested Party may decline a request for information if the information is requested by the requesting Party to administer or enforce a provision of the tax law of the requesting Party, or any requirement connected therewith, which discriminates against a national of the requested Party as compared with a national of the requesting Party in the same circumstances.

7. The Contracting Party is not obliged to provide any other information under this Agreement than that covered by this Agreement.

Article 7

Confidentiality

Any information received by a Contracting Party under this Agreement shall be treated as confidential in the same manner as information obtained under the domestic laws of that Party and may be disclosed only to persons or authorities (including courts and administrative bodies) in the jurisdiction of the Contracting Party concerned with the assessment or collection of, the enforcement or prosecution in respect of, or the determination of appeals in relation to, the taxes covered by this Agreement. Such persons or authorities shall use such information only for such purposes. They may disclose the information in public court proceedings or in judicial decisions. The information may not be disclosed to any other person or entity or authority or any other jurisdiction without the express written consent of the competent authority of the requested Party.

Article 8

Mutual Agreement Procedure

1. Where difficulties or doubts arise between the Contracting Parties regarding the implementation or interpretation of the Agreement, the competent authorities shall endeavour to resolve the matter by mutual agreement.

2. In addition to the agreements referred to in paragraph 1, the competent authorities of the Contracting Parties may mutually agree on the procedures to be used under Article 5.

3. The competent authorities of the Contracting Parties may communicate with each other directly for purposes of reaching agreement under this Article.

Article 9

Entry into Force

1. Each of the Contracting Parties shall notify the other in writing of the completion of the procedures required by its law for the entry into force of this Agreement.

2. The Agreement shall enter into force on the thirtieth day after the receipt of the later of these notifications and shall thereupon have effect

a) for criminal tax matters from the date of entry into force

b) for all other matters covered in Article 1, for taxable periods beginning on or after the first day of January of the year next following the date on which the Agreement enters into force, or where there is no taxable period, for all charges to tax arising on or after that date.

Article 10

Termination

1. This Agreement shall remain in force until terminated by a Contracting Party. Either Contracting Party may terminate the Agreement, through diplomatic channels by giving written notice of termination to the other Contracting Party. In such case, the Agreement shall cease to have effect on the first day of the month following the end of the period of six months after the date of receipt of notice of termination by the other Contracting Party.

2. In the event of termination, both Contracting Parties shall remain bound by the provisions of Article 7 with respect to any information obtained under the Agreement.

In witness whereof the undersigned being duly authorised thereto have signed the Agreement.

Done at Oslo this third day of November 2015, in duplicate in the Norwegian, Arabic and English languages, all texts being equally authentic. In case of any divergence, the English text shall prevail.

For the Kingdom of Norway:

For the United Arab Emirates:

Siv Jensen

Obaid bin Humaid Al Tayer

Minister of Finance

Secretary of State

Overenskomst mellom Kongeriket Norge og De Forente Arabiske Emirater om utveksling av opplysninger i skattesaker

Kongeriket Norges Regjering og De Forente Arabiske Emiraters Regjering,

som ønsker å styrke sitt økonomiske samarbeide og å bekjempe internasjonal skatteunndragelse ved å inngå en overenskomst om utveksling av opplysninger i skattesaker som ytterligere vil fremme og tilrettelegge for kapitalflyt mellom de to landene,

er blitt enige om følgende:

Artikkel 1

Overenskomstens virkeområde

De kontraherende partenes kompetente myndigheter skal yte hverandre bistand ved å utveksle opplysninger som er overskuelig relevante for forvaltningen eller iverksettelsen av de interne lovbestemmelser i de kontraherende parter av skatter som omfattes av denne overenskomsten, herunder opplysninger som er overskuelig relevante for fastsetting, iligning og innkreving av slike skatter, innfordring og tvangsinndriving av skattekrav, eller for etterforskning eller rettsforfølgning i skattesaker. Opplysninger skal utveksles i samsvar med bestemmelsene i denne overenskomsten og skal behandles som konfidensielle som fastsatt i artikkel 7. De rettigheter og vern som tilkommer personer i henhold til lovgivningen eller administrativ praksis i den anmodede part skal fortsatt gjelde i den utstrekning de ikke unødig forhindrer eller forsinker effektiv utveksling av opplysninger.

Artikkel 2

Jurisdiksjon

Den anmodede part er ikke forpliktet til å fremskaffe opplysninger som verken innehas av dens myndigheter eller innehas eller kan innhentes fra personer som er under dens territoriale jurisdiksjon.

Artikkel 3

De skatter som omfattes av overenskomsten

1. Denne overenskomsten skal gjelde for skatter av enhver art og betegnelse som utskrives i de kontraherende partene.

2. Denne overenskomsten skal også få anvendelse på alle identiske eller vesentlig lignende skatter som i tillegg til eller i stedet for de gjeldende skatter, utskrives etter tidspunktet for undertegning av denne overenskomsten. De kontraherende partenes kompetente myndigheter skal underrette hverandre om vesentlige endringer i beskatningen eller tilhørende midler for å innhente opplysninger som omfattes av overenskomsten.

Artikkel 4

Definisjoner

1. I denne overenskomsten, med mindre annet fremgår av sammenhengen:

a) betyr «De Forente Arabiske Emirater» når utrykket anvendes i geografisk forstand, De Forente Arabiske Emiraters territorium som er under dens suverenitet, så vel som områder utenfor sjøterritoriet, luftrommet og undersjøiske områder hvorover De Forente Arabiske Emirater utøver suverene og juridiske rettigheter med hensyn til enhver aktivitet som utføres i dets sjø, havbunn eller undergrunn i forbindelse med undersøkelse og utnyttelse av naturressurser i samsvar med dens lovgivning og folkeretten;

b) betyr «Norge» Kongeriket Norge, og omfatter landterritoriet, indre farvann, sjøterritoriet og områdene utenfor sjøterritoriet hvor Kongeriket Norge i overensstemmelse med norsk lovgivning og folkeretten, kan utøve sine rettigheter med hensyn til havbunnen og undergrunnen samt deres naturforekomster; uttrykket omfatter ikke Svalbard, Jan Mayen og de norske biland;

c) betyr «kontraherende part» Norge eller De Forente Arabiske Emirater som det fremgår av sammenhengen;

d) betyr «kompetent myndighet»:

(i) i De Forente Arabiske Emirater, finansministeren eller den som har fullmakt fra ministeren;

(ii) i Norge, finansministeren eller den som har fullmakt fra ministeren;

e) omfatter «person» en fysisk person, et selskap og enhver annen personsammenslutning;

f) betyr «selskap» enhver juridisk person eller enhver enhet som for skatteformål behandles som en juridisk person;

g) betyr «allmennaksjeselskap» ethvert selskap hvis prinsipale aksjeklasse er notert på en anerkjent børs forutsatt at aksjene fritt kan kjøpes eller selges av allmennheten. Aksjene kan kjøpes eller selges «av allmennheten» dersom kjøp eller salg av aksjer ikke underforstått eller uttrykkelig er forbeholdt en begrenset gruppe av investorer;

h) betyr «prinsipale aksjeklasse» den eller de aksjeklasser som utgjør majoriteten av stemmeretten og verdien i selskapet;

i) betyr «anerkjent børs» enhver børs som de kontraherende partenes kompetente myndigheter har blitt enige om;

j) betyr «kollektivt investeringsfond eller -ordning» enhver «pooled» investeringsinnretning uansett dets juridiske form, og «allment kollektivt investeringsfond eller -ordning» ethvert kollektivt investeringsfond eller -ordning forutsatt at kjøp, salg eller innløsning av andeler, aksjer eller andre rettigheter i fondet eller ordningen kan foretas av allmennheten. Kjøp, salg eller innløsning av andeler, aksjer eller andre rettigheter i fondet eller ordningen kan foretas «av allmennheten» hvis kjøp, salg eller innløsning ikke er underforstått eller uttrykkelig forbeholdt en begrenset gruppe investorer;

k) betyr «skatt» enhver skatt som er omfattet av overenskomsten;

l) betyr «anmodende part» den kontraherende part som anmoder om opplysninger;

m) betyr «anmodede part» den kontraherende part som er anmodet om å gi opplysninger;

n) betyr «midler for å innhente opplysninger» lovgivning og administrative eller judisielle prosedyrer eller administrative reguleringer, memorandumer og rundskriv som setter en kontraherende part i stand til å innhente og utveksle de anmodede opplysninger;

o) betyr «opplysninger» enhver omstendighet, underretning, dokument eller opptegning i enhver form.

2. Når en kontraherende part på et hvilket som helst tidspunkt anvender denne overenskomsten, skal ethvert uttrykk som ikke er definert i overenskomsten, når ikke annet fremgår av sammenhengen, ha den betydning som det på dette tidspunkt har i henhold til lovgivningen i denne part. Den betydning som utrykket har i henhold til skattelovgivningen i denne part, gjelder fremfor den betydningen som utrykket gis i annen lovgivning i denne part.

Artikkel 5

Utveksling av opplysninger etter anmodning

1. Den kompetente myndighet i den anmodede part skal etter anmodning utveksle opplysninger for de formål som er angitt i artikkel 1. Slike opplysninger skal utveksles uten hensyn til om de forhold som undersøkes ville utgjøre en straffbar handling etter lovgivningen i den anmodede part dersom handlingen hadde blitt foretatt der.

2. Dersom opplysningene den kompetente myndighet i den anmodede part er i besittelse av ikke er tilstrekkelige til å sette den i stand til å oppfylle anmodningen, skal denne part benytte alle relevante midler for å innhente opplysninger, for å kunne fremskaffe de opplysninger den anmodende part har bedt om, uansett om den anmodede part ikke selv har behov for opplysningene til egne skatteformål.

3. Såfremt den kompetente myndighet i den anmodende part spesielt anmoder om det, skal den kompetente myndighet i den anmodede part, i den utstrekning dette er tillatt etter dens interne lovgivning, tilveiebringe opplysninger etter denne artikkel i form av vitneforklaringer og attesterte kopier av originale dokumenter.

4. Hver av de kontraherende partene skal sørge for at dens kompetente myndigheter, for de formål som er angitt i artikkel 1 i overenskomsten, etter anmodning har fullmakt til å innhente og utveksle:

a) opplysninger som innehas av banker, andre finansinstitusjoner og enhver annen person, herunder forvalter eller person som opptrer i egenskap av representant eller fullmektig;

b) opplysninger om eierskap i selskaper, sammenslutninger, truster, stiftelser og andre personer, herunder, med de forbehold som er angitt i artikkel 2, opplysninger om eierskapsforhold om alle personer i en eierskapskjede; for truster: opplysninger om stiftere, forvaltere og begunstigede, og for stiftelser: opplysninger om stiftere, medlemmer av stiftelsesstyret og begunstigede. Denne overenskomsten etablerer ikke en forpliktelse for de kontraherende parter til å innhente eller utveksle opplysninger om eierskap med hensyn til allmennaksjeselskaper eller allmenne kollektive investeringsfond eller -ordninger, med mindre slike opplysninger kan innhentes uten uforholdsmessige vanskeligheter.

5. Når den kompetente myndighet i en kontraherende part anmoder om opplysninger i henhold til denne overenskomsten, skal den kompetente myndighet i den anmodende part tilveiebringe følgende opplysninger for den anmodede part for å påvise at de anmodede opplysninger er overskuelige relevante:

a) identiteten til den person som undersøkes eller etterforskes;

b) en angivelse av hva slags opplysninger som søkes, herunder dens art og i hvilken form den anmodende part ønsker opplysningene mottatt fra den anmodede part;

c) det skatteformål opplysningene søkes for;

d) grunnene til å anta at de anmodede opplysningene innehas i den anmodede part eller innehas eller kan innhentes hos en person som er under den anmodede parts jurisdiksjon;

e) i den utstrekning det er kjent, navn og adresse på enhver person som antas å være i besittelse av de anmodede opplysninger;

f) en erklæring om at anmodningen er i samsvar med lovgivning og administrativ praksis i den anmodende part, slik at dersom de anmodede opplysninger var under jurisdiksjonen til anmodende part, ville de kompetente myndighetene i den anmodende part kunne innhente opplysningene etter sin lovgivning eller ordinære administrative praksis, samt at anmodningen er i overensstemmelse med denne overenskomsten;

g) en erklæring om at den anmodende part har uttømt alle tilgjengelige midler til å innhente opplysningene på eget territorium, unntatt de som ville innebære uforholdsmessige vanskeligheter.

6. Den kompetente myndighet i den anmodede part skal videresende de anmodede opplysningene så raskt som mulig til den anmodende part. For å sikre hurtig svar skal den kompetente myndighet i den anmodede part:

a) ovenfor den kompetente myndighet i den anmodende part skriftlig bekrefte mottakelsen av anmodningen, og skal om nødvendig informere den kompetente myndighet i den anmodende part om mangler ved anmodningen innen 60 dager etter mottagelsen av anmodningen.

b) dersom den kompetente myndighet i den anmodede part ikke er i stand til å innhente og utveksle opplysningene innen 90 dager etter mottagelse av anmodningen, herunder dersom den møter hindringer ved utlevering av opplysningene eller dersom den nekter å utlevere opplysningene, skal den umiddelbart informere den anmodende part om dette, forklare grunnen til at den ikke kan utveksle opplysningene, samt hvilke hindringer eller begrunnelser avvisningen bygger på.

Artikkel 6

Muligheten til å avslå en anmodning

1. Den anmodede part er ikke forpliktet til å innhente eller utveksle opplysninger som den anmodende part ikke kan innhente i medhold av sin egen lovgivning for å forvalte eller håndheve sin egen skattelovgivning. Den kompetente myndighet i den anmodede part kan avslå å yte bistand når anmodningen ikke er fremmet i samsvar med denne overenskomsten.

2. Bestemmelsene i denne overenskomsten skal ikke pålegge en kontraherende part en plikt til å gi opplysninger som ville avsløre noen handels-, nærings-, industrielle-, kommersielle- eller yrkesmessige hemmeligheter eller forretningsmetoder. Uansett det forannevnte skal opplysninger av den karakter som er nevnt i artikkel 5 punkt 4 ikke behandles som en slik hemmelighet eller forretningsmetode utelukkende fordi kriteriene i det punktet er oppfylt.

3. Bestemmelsene i denne overenskomsten skal ikke pålegge en kontraherende part en plikt til å innhente eller oversende opplysninger som ville avsløre konfidensiell kommunikasjon mellom en klient og en advokat, sakfører eller annen anerkjent juridisk rådgiver når slik kommunikasjon:

a) er gitt med sikte på å søke eller gi juridiske råd; eller

b) er gitt til bruk ved pågående eller påtenkte juridiske rettsprosesser.

4. Den anmodede part kan avslå en anmodning om opplysninger dersom fremlegging av opplysningene ville stride mot allmenne interesser (ordre public).

5. En anmodning om opplysninger skal ikke avslås på grunn av at skattekravet som foranlediger anmodningen er bestridt.

6. Den anmodede part kan avslå en anmodning om opplysninger dersom opplysningene skal benyttes for å administrere eller iverksette en bestemmelse i den anmodende parts skattelovgivning eller dertil sammenhengende forpliktelser, som diskriminerer en statsborger av den anmodede part sammenlignet med en statsborger i den anmodende part, under ellers like vilkår.

7. De kontraherende parter er ikke forpliktet til å gi noen andre opplysninger etter denne overenskomsten enn de som er omfattet av denne overenskomsten.

Artikkel 7

Taushetsplikt

Alle opplysninger mottatt av en kontraherende part i samsvar med denne overenskomsten skal behandles som hemmelige på samme måte som opplysninger innhentet etter denne parts interne lovgivning og kan bare gjøres tilgjengelige for personer eller myndigheter (herunder domstoler og forvaltningsorganer) i denne kontraherende parts jurisdiksjon som har til oppgave å utligne eller innkreve, eller å gjennomføre tvangsforføyninger eller annen rettsforfølgning eller avgjøre klager vedrørende de skatter som omfattes av denne overenskomsten. Slike personer eller myndigheter skal benytte slike opplysninger kun for slike formål. De kan gjøre opplysningene tilgjengelige i offentlige rettsmøter eller i rettsavgjørelser. Opplysningene kan ikke gjøres tilgjengelige for noen annen person, enhet, myndighet eller jurisdiksjon uten uttrykkelig skriftlig samtykke fra kompetent myndighet i den anmodede part.

Artikkel 8

Gjensidige overenskomster

1. De kontraherende parters kompetente myndigheter skal forsøke å løse vanskeligheter eller tvil som gjelder fortolkningen eller anvendelsen av denne overenskomsten ved gjensidige overenskomster.

2. I tillegg til de overenskomster som er nevnt i punkt 1 kan de kontraherende partenes kompetente myndigheter i fellesskap bli enige om hvilke prosedyrer som skal anvendes under artikkel 5.

3. De kontraherende partenes kompetente myndigheter kan kommunisere direkte med hverandre med sikte på å inngå slik overenskomst etter denne artikkel.

Artikkel 9

Ikrafttredelse

1. Partene skal underrette hverandre skriftlig når de krav som stilles etter deres lovgivning for å sette denne overenskomsten i kraft er gjennomført.

2. Overenskomsten skal tre i kraft på den trettiende dag etter mottakelsen av den siste av disse underretningene og skal deretter ha virkning:

a) for straffesaker på skatteområdet, fra ikrafttredelsesdatoen; og

b) for alle andre saker som omfattes av artikkel 1, for skatteperioder som begynner på eller etter den første dagen i januar i det år som følger etter datoen da overenskomsten trådte i kraft, eller der det ikke er noen skatteperiode, for alle skattekrav som oppstår på eller etter den dato.

Artikkel 10

Opphør

1. Denne overenskomst skal forbli i kraft til den sies opp av en kontraherende part. Hver av de kontraherende partene kan si opp overenskomsten ved å gi den annen kontraherende part, gjennom diplomatiske kanaler, skriftlig varsel om opphør. I så fall skal overenskomsten opphøre å ha virkning på den første dag i måneden som følger etter utløpet av en periode på seks måneder etter dato for varselet om opphør er mottatt av den annen kontraherende part.

2. Hvis overenskomsten sies opp, skal begge kontraherende parter forbli bundet av bestemmelsene i artikkel 7 med hensyn til enhver opplysning innhentet etter overenskomsten.

Til bekreftelse av foranstående har de undertegnende, som er gitt behørig fullmakt til dette, undertegnet denne overenskomsten.

Utferdiget i to eksemplarer i Oslo den 3. november 2015 på det norske, arabiske og engelske språk. I tilfelle avvik skal den engelske teksten være avgjørende.

For Kongeriket Norge:

For De Forente Arabiske Emirater:

Siv Jensen

Obaid bin Humaid Al Tayer

Finansminister

Statssekretær